Зараз трохи тіснувато, адже філія з Ферфілда допомагає нам цього тижня,
маємо всі разом підготувати річний звіт.
Зарплатні відомості та звіти про витрати зараз перед вами.
Якщо щось треба, просто скажіть мені.
Що це було?
Завжди буває гучно, коли подається повітря.
Щось я перелякався на смерть.
Я така: «Що це, в біса, таке?» Гадала, грім.
Подумав, що вантажівка в'їхала в будівлю.
А я вирішив, це виверження вулкана.
Якого біса?
-Ти подумав, що це вулкан? -Так.
Вулкан? У Саутфілді?
У когось дуже багата уява.
Добре, треба працювати.
Це чудово.
Я подумав, що це маленькій ніж.
-Що? -Подумав, що ручка — це ніж.
Нагадує мінікинджал.
Нічого собі.
Я дійсно так подумав.
Здалося, що це маленький сутенер.
Цей маркер?
Я подумав, що це сутенер, який гуляє туди-сюди.
Що за маячня?
-Вона, що, згоріла? -Досить роздивлятися!
Здалося, це мішок для трупів.
Ренделле, навіщо йому привозити мішок для трупів...
-А навіщо вантажівці в'їжджати в будівлю? -Подумав це.
А я подумав, це мішок для трупів!
Ти подумав, що хлопець везе мішок із трупом
з однієї кімнати в іншу, щоб усі бачили?
Не знав, що він ходить по офісах.
Ви не знаєте, як я бачу. Я бачу світ дивним чином та дуже незвично.
Я дивлюся на це
та бачу зовсім інше. Це схоже на кляту...
-Не може нічого вигадати. -Можу!
-Не казатиму, це образливо! -Кажи.
-Не чіпай його. -Ні, що це?
Тут усі дорослі. Скажи, що саме ти бачиш.
-Це клята цюцюрка. -Що, в біса, коїться?
Аманда сказала Ренделлу, що він креативний.
Боже.
Можна тебе на хвилину?
Не кажи йому, що він каже щось цікаве.
Або щось хороше.
Інакше він братиме речі
та казатиме, що це інше.
-Добре, зрозуміла. Вибач. -Амандо.
Не кажи Ренделлу, що він цікавий.
ВАМ ПОРА НА ВИХІД. СКЕТЧ-ШОУ ТІМА РОБІНСОНА
Чудово! Ви точно не моделі?
Агов, зробімо фото з нареченою. Тягни наречену сюди.
-Добре. -Підходьте. Чим більше, тим краще.
Усі хочуть фото з нареченою. Вона — зірка вечора.
-Тату, йди сюди. -Та ні, розважайтеся без мене.
Ну ж бо, ходіть сюди. Їй не можна відмовляти.
Добре.
Вам треба дивитися на екран.
Він вас порахує. Потім подивіться в камеру та посміхніться.
Чудово. На що це я підписався?
-Тату, все буде чудово. -Дякую, що підбадьорив.
Велика посмішка, три, два, один.
Овва, чудово!
Усі — професійні моделі.
-Авжеж. -Зробімо якусь дурну фотку.
Хапайте реквізит.
Викиніть дурницю.
Хапайте реквізит.
Добре, ось так.
І пам'ятайте, треба посміхатися. Три, два, один.
Трясця! Мені не вистачає часу!
Вигадати дурницю за три секунди? Це божевілля. Замало часу!
Боже мій, тату.
Я схибив, добре?
Я схватив фіолетове перо.
Що, в біса, можна зробити з фіолетовим пером?
Могли прикинутися флеппером.
Ким?
Такі танцюристи в 1920-х роках.
Дідько! Я міг бути Барні.
-Як це? -Це нагадує волосся Барні.
«Дивіться, я Барні, волосся, як у Барні».
-У Барні немає волосся. -Стули пельку!
Він же плюшевий. А плюш — це волосинки. Маленькі такі волосинки.
Навіть у нього в роті є волосинки.
Він же плюшевий! А плюш — це волосинки.
Я ніколи не робив дурниць.
-У мене було забагато справ. Свій бізнес. -Що ти таке говориш?
У нього є волосся. Хочу кляті окуляри-жалюзі. Зробімо інше фото.
Куди ти зібрався?
Відпочити! Я вже зробив фото з зіркою.
-Мені сподобалося, що я зробив. -У тебе немає зараз справ.
Є справи! Багато! У мене 15 інвесторів для «Пелін Бола».
Що, в біса, за «Пелін Бол»?
Така гра.
-Не дуже весела. -Так.
Я шість разів обідав із Бартом Лі, бо «Пелін Бол» невеселий!
-Що за Барт Лі? -Чув про Джона Ріхтера?
-Ні. -Ти не знаєшся на іграх.
Знатися на іграх — це не круто.
Припини! Припини це!
Припини негайно!
Припини!
-Досить! -Припини це!
-Годі танцювати! -Припини!
Гаразд.
Згодні?
Добре, що ти живеш поблизу.
Так. Я була в захваті, коли дізналася, що зустріч буде в Клівленді.
Не треба нікуди їхати. Можна просто підійти.
Чудовий шанс влаштувати вечірку вдома.
Перша субота, коли не треба вставати о 6 ранку та везти дітей на футбол.
Вони дуже добре грають у футбол. Тобто моя...
І ось я знову базікаю про дітей.
-Так. -Зробіть мені послугу.
Зупиніть мене наступного разу.
-Добре. -Дякую.
-Так і зробимо. -Авжеж.
Добре.
Хтось уже ходив до...
Ми тебе зупинимо.
-Добре. -Знаєте, чого я дуже чекаю?
Не турбуйся.
Ти більше й слова не скажеш про своїх дітей.
Треба піти разом.
-Хочу прочитати. -І я.
-На західному узбережжі кращий сніг. -Гадаю, я вже застарий.
Боюся розірвати собі хрести.
Але діти дуже люблять сніг.
Дочка мчить наче метеор у своєму лижному костюмі.
Агов, усі! Дивіться, я їду верхи на собаці!
Ти постійно хочеш це зробити, чи не так?
-Що саме? -Згадати дітей.
Я зупинив тебе, вдаючи, що їду верхи на цьому чудовому псі.
Так. Усе гаразд.
Але більше ніяких жартів зі мною!
Це з «Грошової башти».
Дайте собаці спокій!
Не чіпайте песика.
Дайте йому спокій.
-Ідіть на вулицю. -Люблю Маямі.
-Культура нічних клубів. -Круто. Був там минулою весною.
Їздив сам?
-Брав із собою дітей. -Трясця!
Агов, усі!
-Агов! -Агов!
-Що ти робиш? -Я про них не казав.
Казав. Я ж нічого не вигадую.
-Не маєш більше цим займатися. -Я завжди роблю, що кажу.
Гаразд, припиняйте. Досить.
Це тупо.
Хто це, в біса, такий?
Я підписана на твою жінку в Instagram.
У тебе такі чудові діти. Нагадаєш, як звуть дочку?
-Не можу сказати. -Ім'я ніби на В, так?
-Досить про це. -Що?
-Так, її звуть Вега. -Вражий сину!
Агов, дивіться, собака відсмоктує в мене.
А зараз собака відсмоктує мені.
Якого біса?
Я постійно роблю якісь дурниці, аби ти не розмовляв про дітей.
Через тебе я тут дуже популярний!
-Що? -Мене зараз усі занадто полюбили.
Я хочу теж це.
Люди підходять та питають: «Що викинеш наступного разу?»
У тебе немає інших тем для розмови, окрім дітей?
Я спробую.
Будь ласка, спробуй!
Я зараз тут найпопулярніший гість!
Я комусь казав про душ, а потім отримав рекламу мила.
А я читаю новини, а мені вискакує реклама ланчбоксів із «Щенячим патрулем».
У тебе, мабуть, є діти.
-Ну, я... -Що робитимемо далі?
Я не хочу, щоб це був якийсь танець.
-Я не знаю. -Нумо щось робити.
Розслабтеся!
Може, поговоримо про щось інше?
А про що поговоримо?
Найдивніша річ, яку ти колись робив?
Овва.
Добре.
Тож я пристебнутий до коліна інструктора.
А він виглядає як Едді Ван Гален.
Дивлюся й кажу йому:
«Щось я нервую». А він каже: «Тобі варто нервувати».
«Ми летимо занадто швидко».
Хлопці, не чіпайте песика. Ми нічого не робитимемо з собакою.
-Не чіпайте. -Штовхніть собаку.
-Ні! -Може, штовхатимемо стіни?
-Що ви таке верзете? -Скажи, що нам робити!
Встанемо догори дриґом?
Не знаю. Маю щось вигадати.
Швидше!
Це копіювання Куросави.
Брехня.
-Я тебе переконаю. -Спробуй.
-Маєш 20 секунд. -Овва, оце заява.
Роблю такі заяви, коли хочу перемогти.
-Маю щось випити. -Хлопці, ходімо вип'ємо!
Я сам хочу випити. Наодинці!
Усі п'ють наодинці!
Ти йди туди. Ти — ось туди, а ти — сюди.
Дуже близько.
Чесно кажу, в молодості я міг побитися.
У моєму районі ти мав вміти битися.
Можу лише уявити.
Хочу сказати, що ти чудово працюєш.
Дякую, пане.
Тобі не завадить повеселитися.
-Що робитимемо далі? -Я не знаю.
Може, ось це?
Це весело?
Ні, мені треба подумати. Я щось вигадаю.
Учора був мій день народження. Виповнилося 43.
-З днем народження. -Брату 41.
Мій день народження за 10 днів.
-Що ти пишеш? -Я просто пишу щось.
-Не хапай мене! -Я не бачу.
Відчепися. Йди геть!
-Я щось вигадаю! -Ходімо щось зробимо.
-Тільки не танці. -Агов, друже.
Хочу сказати, що я чудово провів час,
коли не розмовляв про дітей.
Чудово. Радий допомогти.
Вдалося ближче дізнатися людей.
Я теж раніше постійно розмовляв про дітей.
Це все, про що я міг розмовляти.
Ти весь час розповідаєш про свого сина.
А потім одного дня він йде до зоопарку,
просовує руки крізь ґрати
та стріляє в горилу Ґодзіллу.
-Що? -У горилу на ім'я Ґодзілла.
Горила, яка їла дитячі капелюхи.
Чому стріляв у неї?
Бо був її великим фанатом, хотів заволодіти її життям.
Саме тому я так переймався через собаку.
Я завдав занадто шкоди тваринам тим, що народив сина.
Так.
Дякую.
Так.
Агов.
Вибач мені за жарти.
Вибач, що вдавав, що я — твій вершник, і що ти відсмоктуєш у мене.
А як щодо цього?
Переклад субтитрів: Роман Нікулін